Do prdele!
Do prdele! Do prdele!
Všechno nejlepší, vole.
Do háje.
Ta holka zespodu, viděla jsem, že se vrátila.
Není v bytě. Musí být někde tady. Musím ji najít.
Je mrtvá.
Pojď sem.
Vrať se.
Pojď sem, holka.
Má mě ráda.
Má taky ráda mrtvě ryby.
Jak se jmenuješ?
Robert Rath.
Aha.
Já jsem Electra.
Jsi jeden z nich?
Byl jsem.
Nechal jsem toho.
Nevěřím ti.
Už jsem ti řekl,
že kdybych tě chtěl zabít,
dávno už bych to udělal.
Podívej, co provedla.
Není snad nabitá?
Je. Má tlumič.
Jen vystřelit.
Mohla bych.
Byla bych za horama, než by tě našli.
Jak se ti to líbí?
Nech toho! Nelíbí se jí to!
Říkám, že se bojí, že by se mohla do tebe trefit.
Mrzí tě, že mám pistoli?
Myslíš, že to byla chyba? Myslíš, že mám strach?
Neznáš mě!
Ticho!
Dnes měl být fajn den.
Měli mi zaplatit.
40 tisíc. Chtěla jsem koupit Perle snoubence.
Teď jsou tu dva mrtví.
Je toho na mě moc.
Chci se z toho dostat.
Máš pistoli. Klíč je na skříňce.
Jdi.
Nemám občanku ani řidičák.
Sotva si pamatuju, jak se jmenuju.
Jsem duch. Nejsem nikdo.
Zmizím.
Já jsem tě našel. Bain taky. Neschováš se.
Chci se jen vrátit do normálního života.
Nic víc.
Je mi líto.
Vezmu si ji.
Potřebuju být sama.
Tak dlouho už jsem s nikým nebyla, ani nepamatuju.
Já taky ne.
Co nevyšlo, Migueli?
Nic. Odstranil jsem kupce. A prodejce.
A disketa?
Tu disketu...
Má ji Rath. Není lehká oběť.
Rath není oběť. DISKETA.
Dostanete ji.
Měl jsi příležitost. Smlouva byla zadaná.
Jdi do hajzlu.
Tak se s dámou nemluví.
Je mi jedno, kdo jsi.
Jdi do hajzlu. Jdi do hajzlu.
Jdi do hajzlu!
Mám disketu.
Jsi pořád nejlepší.
Tak kdo je sakra Miguel Bain?
Chtěl bych dva milióny v hotovosti.
Kde bys chtěl provést výměnu?
Kdo je sakra Miguel Bain?
Proboha.
Co řekli o tě přestřelce?
Nic.
Nechci detaily, jen obsah.
-Nic. -To není možně.
Opravdu ne. Ne v případě...
V jakém případě?
CIA nebo Interpol...
Co je na tom?
Je šifrovaná.
Dešifrovat ji na mém počítači by mohlo trvat 200 nebo 300 let.
Nejsi snad génius?
Jsem.
Byla jsem nejlepší. Kdyby to bylo archivované elektronicky, měla bych to.
Byla jsi?
Ano, taky odcházím.
Kéž bych to věděla,
ale bylo to anonymní, zachytila jsem přenos ze satelitu.
Asi jen průmyslově tajemství.
Je tu jen jedna postel.
Asi jsi si toho všiml.
-Je tvoje. -Chceš gauč?
Ne, dík.
Je to trik, abys neusnul?
Přivaž si provázkem palec u nohy ke klice.
Otevírají se dovnitř.
Ani bych to nezpozoroval.
No jo. Rozumím.
Díky.
Za co?
Nevím.
Asi že jsi mi zachránil život.
Chtěla bys vydělat milión dolarů?
Co mám udělat?
Nic neslušného, doufám.
O co jde?
Řeknu ti to zítra.
Tak neusnu.
Buď trpělivá.
Co je to? Řekni mi to.
Dík za čokoládu.
Dobrou noc.
Něco jsi zapomněla?
Buď opatrný.
Hned se vrátím.
Co se děje?
Odjedu!
Hrozná muzika.
Jedeme.
Máš je? Jsou tam všechny?
Co děláš?
Jeď!
Rychle!
Rychleji!
Odboč!
Stůj!
Šlápni na to!
Nemáme ani peníze ani disketu.
Čemu se směješ?
Nebyla jsem si jistá, jestli se vrátíš, tak jsem vyměnila disketu.
Mají jen jména souborů.
-To není možně. -Opravdu.
A mají velký kulový. Houby, prdlajs,
prdlačku, houbelec, houby s voctem,
hovno.
Jednou jsem četla slovník slangu.
Tak v tom pokračuj.
Ten, kdo tě najímá, se tě snažil zabít.
To se mi nelíbí.
Mám pro tebe kaviár.
Pojď sem.
Tak, hodná.
"Kaviár" není ruské slovo.
Ikra. Myslím, že se říká ikra.
Jak to víš?
Měl jsem kamaráda Rusa. Řekl mi to.
Měl jsi?
Zabili ho asi před patnácti lety.
Zabili?
Jo, ještě žiju, hajzle.
Roberte, jsi to ty?
Ještě mám tu disketu.
Můžeme se znovu dohodnout.
Tentokrát ne.
Uvidíme, jakou ji asi přizná hodnotu.
Tři milióny?
Čtyři?
Víc.
Dvacet miliónů?
Cena se změnila. 20.000.000$.
Kde si myslíš, že asi ten člověk je?
Dva kilometry odsud?
Dva tisíce kilometrů?
Nikdy jsem o tom nepřemýšlel.
Opouštíš zaměstnání a napadají tě nově myšlenky.
Vypadá to jako krize středního věku.
Máš pravdu.
Převod bude trvat dva dny. Bankovní kód?
Dvacet miliónů dolarů.
79.42.16 2008 karibská pobočka Banco Internacional.
Jsme společníci, ne?
Takže deset miliónů pro každého.
Osm. Banka si nechá 20%%%.
Myslela jsem, že jsem zlodějka.
Máš pas?
Mám jich 12. Kam jedeme?
Do banky.
Víš, co chci?
Řekni prosím.
PROSÍM
Oběť?
PŘÍJEM
Co se stalo s hotelem?
Před lety vyhořel. Nebyly peníze na opravu.
Počkejte tu.
Nechte zapnutou klimatizaci a dohlédněte na kočku.
Jak si přejete.
Je tohle naše banka?
Tam, co máme peníze?
Co to je tam nahoře?
Asi on.
Drž se u zdi.
Pozor.
Našlapuj zlehka.
Jsi v pořádku?
Zítra ráno v deset půjdu do banky.
On bude někde v davu na náměstí.
Až budu vcházet dovnitř, přijde sem nahoru.
Ty budeš tam v tě kavárně.
Uvidíš ho, až vstoupí.
Pak počkáme.
Počkáme.
Zítra bude mít dlouhý den.
Začne o sobě pochybovat. Bude si myslet, že mě ztratil.
Bude chtít vědět, jestli jsem ještě v bance.
Po západu slunce...
bude zavírací doba.
Bude zoufalý,
opravdu zoufalý,
ale bude muset nechat pušku...
tady vevnitř.
Je pravák.
Nebude mít s sebou pistoli, protože tam jsou detektory kovů,
a to ho znervózní.
Až ho budeš mít z dohledu,
přijdeš si pro pušku.
Vystřelí na tebe, než vejdeš.
Počká si na nejvhodnější chvíli.
Až vyjdu.
Bude se mi chtít podívat do očí.
Proč jsi si tím jistý?
Má rád dějiny.
Před patnácti lety...
v tomto pokoji...
u tohoto okna...
jsem byl já.
Proboha.
Tvůj kamarád Nikolaj. Zabitý.
Tys ho zabil.
To je v pořádku.
Kdo je to?
Obsluha.
Nic jsem neobjednal.
Já ano.
Tyhle věci bys mi měla říci.
Kam mám položit tác?
Sem.
Co se děje venku?
Den památky zemřelých.
Na co mají ty kytky?
Rodiny sypou květy...
cestou z domova ke hřbitovu,
aby duše mrtvých našly cestu domů.
To je hezké.
Zavolejte mě kdykoli kvůli tácu.
Hezké, co? Půjdeme taky?
Ne, on tu je. Vím to.
Takže zůstaneme v hotelu.
Nemáš rád legraci.
Objednala jsem ti pivo.
Chtěl bych ti vysvětlit,
proč jsem zabil Nikolaje.
Tenkrát se mi to zdálo správně,
ale teď toho lituju.
Musel jsem s tím žít patnáct let.
Dřív jsem si přál, aby se to stalo mně,
abych se od toho osvobodil.
Navždy.
Teď už ale ne.
Od tě doby, co jsem tě poznal.
Škoda, že neumíte anglicky.
Chtěl bych vám říct, jak je to krásnej hřbitov. Nádhernej.
Miluju hřbitovy. Fakt.
Dneska jsi tady a zejtra jsi tam. Poslal jsem jich tam dost.
Dost jsem jich tam poslal.
Jasmín.
Je všude.
Právě jsem ti zabil bratra.
"Smlouva byla zaplacena...
"a platba byla převedena do určeně banky."
A její disketa?
"Dáme ti vědět. Sbohem, Roberte."
Sbohem.
Připravíme se.
Neztrať ji.
Vysílačka?
Podvedli tě. Je to zmetek.
Řekni mi, až vyjde z hotelu. Já ti řeknu, až vyjde z banky.
-Na co to je? -Jen tak pro případ.
Ne. Na nikoho nevystřelím.
Nemůžu.
Málem jsi vystřelila na mě.
Mířila jsem na lampu.
Miř na něho.
Hrála jsi si někdy na kovboje a indiány?
-Jistě. Jako všichni. -A co jsi byla?
Indián.
-Vždycky jsem byla Indián. -Vždycky Indián.
Tak si mysli, že on je kovboj,
a zmáčkni spoušť.
Pak si mysli, že potom zase vstane.
Ale musíš zmáčknout spoušť.
Musíš.
Nikdy jsem na nikoho nespoléhal.
Teď spoléhám na tebe.
Řekni mi něco.
Není po něm ani stopy. Sedí nahoře, tak jako my.
Ne, povídej mi něco. Řekni mi něco zvláštního, jak to umíš.
Něco zvláštního.
Jako například?
Vyprávěj mi vtip.
Můžu?
Jistě.
Řekni mi něco, abych se zabavil.
Za to nejsem placená.
Buď velkorysá.
Byl jednou...
jeden vrabeček,
který odlétal na jih. Umrzl...
a spadl k zemi.
K tomu všemu se na něho ještě vykakala kráva.
Ale hnůj byl teplý a on rozmrzl.
Ohřál se a byl šťastný, že je naživu, a začal si zpívat.
Přišla kočka,
vyhrabala ho z hnoje a sežrala ho.
Z toho plyne poučení:
Kdo se na tebe vykaká, není nutně tvůj nepřítel,
a kdo tě vyhrabe z hovínek,
není nutně tvůj přítel.
A když je ti teplo a jsi šťastný,
ať jsi kdekoli, zavři hubu.
Líbilo se ti to?
Myslím, že už jiné historky neznám.
Neztrať z dohledu ten dům.
Musí už být nervózní.
Brzy se asi pohne.
Díky za historku.
Promiňte, že jsem tu držela stůl.
Děkuju. Děkuju.
Hergot! Do prdele! Svině!
Hergot! Do prdele!
Odečetli jsme poplatky a znova to přepočítáváme.
Peníze dostanete za půl hodiny.
Doufám, že vám tu nic nechybí.
Proboha. Už jde.
Už jde.
Musel čekat děle než já.
Tady je.
Jdi.
-Mám vaše peníze. -Hned se vám budu věnovat.
Kde jsi?
Jsem v pokoji č. 303.
Puška by měla být vpravo.
Jestli tam je, pistole musí být tady.
Není tu.
Co je?
Není tu.
Poslouchej.
Jdi ven.
Sakra.
Nech být pušku. Jdi ven.
Už jsi odešla?
Našla jsem ji!
Pěkný horko, co?
Vedro.
Mám ji.
Vysvětli mi,
jak jsi to věděl.
Kdo tě to proboha naučil?
Dějiny.
Nikolaj.
Před patnácti lety jsem vešel do banky tak jako ty.
To znamená, že jsi dobrý,
protože já jsem byl nejlepší.
Teď si připadáš jako oběť.
Myslím, že tě prodali.
Nevíš, komu máš věřit.
A co ty, staromódní střelče?
Komu věříš?
Nikomu.
Jsi sám. Jako já.
Nemám ji!
Nemám pistoli.
Proč máš ty brýle?
Abych ti neviděl do očí?
Mezi námi...
jsem nervózní.
Mám tam 16 miliónů.
Tady můžeme změnit běh dějin.
Našich dějin.
Rád ti je dám,
když mě necháš odejít.
Ale...
ty to neuděláš.
Promiň,
ale jsi...
ubožák.
Mluvíš jako oběť.
Co se ti stalo?
Nic. Vím, co s tebou bude.
Řeknu ti,
tenkrát v tom taxíku...
jsem si myslel, že mám štěstí, že jsem přežil.
Teď...
to vidím jinak.
To tys měl štěstí.
Mám moc velkou kliku.
Už dost řečiček.
Hodně štěstí.
Kde jsi? Odpověz.
Slyšíš mě?
Hergot.
Všechno v pořádku. Prosím, pojďte se mnou.
Je to trapně, nic mi do toho není,
ale prý nám za to něco máte dát.
Ježíš, jsem v háji. Jsem v háji.
Teď...
zavíráme.
Pojď ven.
Pojď ven...
a budeš volný.
Promiňte, pane, mohl byste mi podepsat účtenku?
Meč...
mám tady.
žádný stud.
Ani to neucítíš.
Děkujeme vám.
Není zač.
Tady je.
Děkuju.
Máme je.
Povedlo se.
No tak.
Pojď ven.
Máme to za sebou.
Jsi tam?
Kde jsi?
Jsi tam?
Slyšíš mě?
Podívej se nahoru.
Podívej se mi do očí, svině.
Podívej se.
Jasmín?
Ahoj.
Máš něco, co mi patří.
Potřebuju to hned.
Něco tu pro tebe máme!
Co s tím mám do prdele dělat?
Dva proti jednomu!
Tak to máš proti mně navíc!
Neodstranil jsi oběť! Vzal sis úplatek!
Neboj se!
Neboj se, postarám se o ni!
Myslí to vážně, Rathi!
Odstraníme převahu!
Máš strach, zlato?
Najdu si tě!
Říkal jsem ti, že tě zklamu!
A to taky udělám!
Udělám to!
Slíbil jsem ti to!
Počkej tu.
Řekl jsem ti, abys tu počkala!
Ne. Podlaha by se mohla propadnout!
Proboha, proč mě neposloucháš?
Nehýbej se!
Zahoď ji!
Tak se s dámou nemluví.
Nikolaj.
To je doba, co jsme se neviděli.
Vypadáš mladě.
Miguelito?
Nepředstavoval jsem si ho tak mladého. Škoda.
Byl přece jen druhý nejlepší.
Zabil tě...
před patnácti lety.
Ano.
Nerozumím tomu.
Nejhorší chvíle v mém životě byla, když jsem musel vyjít z banky.
Mířil vždycky na srdce.
Dalo se to předvídat.
Patnáct let.
Patnáct mizerných let...
jsi mě nechal v přesvědčení, že jsem tě zabil.
Hajzle.
Zapomínáš, že ty jsi po mně střelil. Ty hajzle.
Proč?
Proč jsi mě podvedl?
Studená válka končila.
Musel jsem umřít,
abych po sobě nenechal stopy.
Tys mě zachránil.
Jsi oběť?
A ty musíš být zadavatel.
Zklamal jsi mě. Měl jsi ji zabít.
Jsi zlodějka.
Schopná zlodějka.
Nechala jsem toho.
Byla jsi tak schopná.
Musel jsem nasadit dva nejlepší, abych tě dostal.
Je něco na tě disketě, co by tě oživilo?
Dost na to, aby nás všechny odhalili.
Hlavně mě.
Proč si nedáte pusu a neusmíříte se?
Je mi to líto, Roberte.
Jsem asi sentimentální,
ale nechtěl jsem tě najít naživu.
Nejdřív to nejdůležitější.
Nedělejte to.
Má pravdu.
Má vždycky pravdu.
ženská citlivost.
Kam jdeš?
Dokončit něco,
co jsi před lety nedodělal.
Co to má být?
Abychom měli jistotu.
Vezmi si to.
Chceš mě zabít?
Nikdy jsem tě nechtěl zabít.
Pomoz mi vstát.
Prosím.
žádný podraz.
Chceš umřít?
Pomoz mi vstát.
Díky.
A co teď?
Skoncoval jsem s tím.
Jak to myslíš?
Tady se dějiny zastavují.
Dost už.
Jdu od toho.
Konec.
Tím se stanu jedničkou.
Jedničkou.
Zvyknu si na to.
A ty?
Absolutamente, compaňero.
Tak si na to zvykej, Migueli.
Zvykej si.
Jsem rád, že jsem tě poznal,
Roberte Rathi.
Bylo to nebezpečně seznámení, Migueli Baine.
Víš,
dokud budeš žít,
nebudu nikdy jednička.
Rozluč se,
Bobby.
žádné loučení.
Sbohem, Migueli.
Díky.
Počkej.
Radši si nech tu disketu, Roberte.
Ve skutečnosti se jmenuju Joseph.
Jsem Anna. Těší mě, Josephe.
Tak, Josephe, půjdeme Perle pro snoubence.
Dobře. Ale potom, jestli ti to nevadí, bych rád šel do nemocnice.